Превод и субтитри: qnkov
- Тигър и Зайче - http://otaku.bg/
Откъснатата страница е открадната,
след като не помня да съм я губил.
На празното място
имаше заглавие с думите "Мечти".
Но кого да обвиня? Миналото? Или себе си?
Ще ми се да е някой друг.
Ние, героите в историята, мислим за бъдещето.
Дори след като изчезнем, главният герой не ще се промени.
Дори да не ме аплодират, за мен утрешният ден е важен.
Така ще мога да направя безброй нови заглавия с думите "Мечти".
Храната е готова! Нападай!
#19 Няма измъкване.
Какво е това? - Пържен ориз.
Последния път, когато го приготвих, нещата се развалиха и не можа да го опиташ.
Така че този път...
Нямах това предвид.
Защо така внезапно правиш това?
Ами... Притеснен съм за теб.
Дразнещо е.
Лицето на убиеца продължава да се мени. - Какво?!
Дори и твоето лице се появи. - Само да си кажа, не съм аз убиецът.
Защо не мога да си спомня какво наистина се случи?!
Този неясен спомен ме подлудява...
Не мога да го понеса!
Кажи...
Защо не пресъздадем нещата, които си правил в деня на убийството?
Какъв е смисълът от това?
Може да ти помогне да си спомниш лицето на убиеца.
Искам да бъдеш себе си отново.
Добре...
Значи си бил тук малко преди убийството да се случи?
Да...
Помня, че беше оживено, като днес.
Имаха ли това и тогава?
Да...
Г-н Маверик ми купи шапка в онзи ден.
Благодаря ви много.
Не мислиш ли, че се отклоняваш от темата? - Не се притеснявай. Имам и за теб!
Виждаш?
Ще пропусна. - Какво?!
А купих еднакви и за двама ни... - Не, мерси!
Не се срамувай.
Ще остане добър спомен от този момент. - За какво дойдохме тук въобще?!
Освен това, якето е от истинска кожа.
И не е нужно да си спомняме този ден.
Но...
Освен това имаме достатъчно време, за да създадем спомени заедно.
Разбрах вече!
Ще подам оставката и ще се върна възможно най-бързо!
Добре. Снимам!
Какво разкошно коледно дърво. - И аз се снимах в онзи ден.
Когато се прибера, ще покажа това на мама и татко!
Снимка с г-н Маверик?
Смешно е като си го представя...
Защо?
Ами, сещаш се!
Ясно си спомням, че дойдох тук с него.
Но защо не си спомням лицето на убиеца?
Не се измъчвай толкова.
Но ако това продължи и никога не си го спомня...
Аз... Аз...
Т-Такова.... Зайче...
Крийм беше права!
Ще бъда измъчван от миналото до края на живота си!
Реших!
Ще остана до теб, докато не решим този проблем.
Като твой партньор, моята работа е да те подкрепям в момент като този.
Г-н Котецу...
Прозвучах готино, нали?
Какво? Какво има?
Зайче?
Благодаря ви.
Мисля, че просто се нуждае от почивка.
Благодаря, чичо Маверик. Сам мога оттук!
Г-н Котецу?
Майко? Аз съм.
Как е Каеде?
Каза ли ти за силите й?
Да, каза ми, че може да копира други сили.
Чух, че е доста рядка сила, но все още не знаем всичко за нея.
Та, как се справя Каеде?
Еми, изглежда е добре сега.
Ясно.
Какви ги говориш?
Тук ни е адски трудно с това положение!
Кажи ми, кога възнамеряваш да се връщаш?
Ами...
Всъщност, може да отнеме малко време, преди да се прибера.
Колко време още?
Все още не знам. Но със сигурност ще се прибера.
Въобще възнамеряваш ли да се прибираш?
Ще се прибера! Наистина!
Но има недовършена работа, за която искам да се погрижа.
Сигурен съм, че ще съжалявам, ако я игнорирам и се прибера.
Само още малко...
Не ми е за потрябвало да се прибираш!
Никога няма да ти повярвам повече!
Каеде?!
Каза ми, че ще напуснеш и ще се върнеш вкъщи, но е било лъжа!
Н-Не... Почакай...
Не казвам, че няма да се върна. - Най-вероятно въобще не ти пука за мен!
Знаеш, че това не е вярно!
Татко иска още сега да се върне и да е до теб!
Но сега баш не му е времето да кажа, че напускам.
Татко е сериозен за това, тъй че бъди малко търпелива...
Не отново... - Какво означава това?
Ще се оттеглиш?
Какво означава това? Ще напускаш ли? Искам обяснение!
Виждаш ли... Такова...
Има ли нещо общо с пробуждащите сили на дъщеря ви?
Не, няма нищо общо с това.
Защо тогава?!
Помислих си, че е време да се застоя на едно място.
Какво?
Да си герой е нестабилен живот.
Не пречи, докато си млад,
но с възрастта започва да те настига.
Ето защо реших да си променя начина на живот,
като си намеря обикновена работа!
Наистина ли мислиш, че това ще ме заблуди?
Толкова ли силно искаш да го скриеш от мен?
Какво?
Партньорите не са ли, за да си помагат един на друг, когато са в дилема?
Не ми се доверяваш, нали? - Не е нищо подобно, Зайче!
Да не се опитваше да ме спреш да напусна тогава,
за да може да ти е по-лесно на теб да кажеш, че напускаш?
Ами...
Днес ми помогна, за да улесниш нещата с напускането ви, нали?
Грешиш! - Това е долно!
А ти вярвах!
Не искам да се занимаваш с мен повече.
Може да напуснеш, когато пожелаеш.
И сам ще се справя с всичко! - Почакай малко!
Подкрепям решението ви.
Нещата ще са къде по-лесни, след като се махнете.
Ой... Спри се!
Правех компромиси и ви оставях да обирате някои точки, но вече ми писна.
Ой!
Ако се оттеглиш, нещата ще са къде по-лесни.
Не... И-Извинявай...
Ой, само не ми казвай!
Почакай! Това не е честно!
Извинявайте за внезапното натрапване. - Случило ли се е нещо?
Би ли искал да ми разкажеш?
Може и да мога да ти помогна...
Все още не съм открил убиеца на родителите ми.
Не е виновен Джейк. - Това е невъзможно!
Крийм спомена това, преди да умре;
В онзи ден бях заедно с него.
Ние сме просто една малка прашинка от Уроборос.
Убиецът е най-вероятно
някой друг, който работи за Уроборос.
Уроборс може да е
много по-голяма организация, отколкото си я представяме.
Да не би да възнамеряваш да вярваш на всичко казано от престъпник?
Но Джейк нямаше татуса на Уроборос на ръката си!
Демек отново сме в началото, а?
Но това не е всичко!
Още от както разбрах, че Джейк не е убиецът,
спомените ми са превърнаха в пълна каша.
А това беше единствената ми следа!
Успокой се малко.
Разбирам гнева ти,
но нетърпението ще доведе до загуба на вниманието от истината.
Ще видя да проуча Уроборос.
Благодаря ви.
Някой друг бил ли е с теб, когато Крийм ти е казала това?
Ще е най-добре да сме внимателни, докато проучваме този случай.
Г-н Котецу беше с мен тогава.
Нямам нищо против. Отговори.
Извинявай те, бабо Саманта. Може ли да ви се обадя по-късно?
Спомних си какво стана в деня на убийството!
Може ли да си оставя колата тук днес?
Да, разбира се.
Шочу - Напитка с чист дестилиран алкохол, подобен на водка.
Тогава, едно шочу с гореща вода.
Г-н Барнаби, вие разбихте рекорда на г-н Легенда,
но има ли герой, на който бихте искали да подражавате?
Ами, на никой специално.
Благодаря ви.
Но има един човек, с когото просто не мога да се меря.
Не може да се мерите, казвате?
Той е небрежен и прави откачени неща,
но винаги дава всичко по силите си
и с голяма гордост.
Стремя се да стана някой, който да заслужи доверието му.
Но не е като да искам да стана като него, впрочем.
И кой може да е това?
Тайна е.
Не ми се доверяваш, нали?
Забрави какво казах за колата.
Станах доста любопитна от това, което ми казахте вчера,
затова се разрових из нещата ми и намерих тази снимка.
Снимка?
Да. Направихме я в деня на убийството.
Какво означава това?!
Не съм много сигурна,
но от както намерих тази снимка
имам чувството, че наистина се случило това в онзи ден.
И аз не съм сигурна.
Разбирам.
Ще ви се обадя, след като обмисля нещата.
Има ли нещо?
В онзи ден, ние заедно отидохме в парка да видим Коледното дърво, нали?
Барнаби...
Да, двамата отидохме да видим Коледното дърво в онзи ден преди 21 години.
Забрави ли?
Когато се прибера, ще покажа това на мама и татко.
Не е вярно.
Не бяхте вие с мен. - Какви ги говориш?
Не беше ти с мен в онзи ден!
Барнаби, изглеждаш ми малко объркан. Ще е най-добре да се прибереш за днес.
Спомних си го ясно сега!
След като видях снимката заедно със Саманта.
Да. Беше направена в деня на убийството.
Какво означава това?!
Защо излъга, че сме отишли двамата да видим Коледното дърво
преди 21 години?
Какво наистина си направил в онзи ден?!
Как може да ме гледаш с такива очи?
Трябва да си ми благодарен, че те огледах до това, което си днес.
Когато беше млад,
бях изумен от силата ти и трябваше да те превърна в герой.
И ти направи повече от това да изпълниш желанията ми.
Какво имаш предвид?
Наистина се радвам, че не те убих и теб в онзи ден.
Да ме убиеш? Не ми казвай...
Родителите ти имаха силно чувство за справедливост
и бяха много състрадателни.
Какво?!
Когато започнах с излъчването на телевизията за герои,
те бяха единствените, които ме подкрепиха.
Бяха най-добрите ми приятели.
Снабдиха ме с костюми
със специални сплави, разработени чрез техните изследвания в роботиката.
Но въпреки усилията ни, рейтинга на предаването спадаше.
Защото хората все още таяха силна омраза към Некст.
Затова ми хрумна идея,
която да развие този бизнес и да вдигне рейтингът ми.
Подготвях фалшиви престъпления и правех задържанията по-вълнуващи.
Реших, че по този начин
хората ще променят мнението си за героите.
И тогава обединих сили с една организация
и започнах с фалшивите престъпления.
Това е било... Уроборос?
Планът проработи.
Но тъкмо, когато шоуто започна да набира скорост
родителите ти поискаха да ме видят.
В онзи ден на Бъдни Вечер...
Да не помисли, че няма да забележа?
Не сме създали нано-метала, за да бъде използван от престъпници!
Те разбраха, че съм се обединил с организация
и съм използвал технологията им, за да ги снабдявам с оръжия.
Поискаха от мен да си призная публично за това
и да изкупя греховете си.
Родителите ти бяха прекалено умни...
и прекалено наивни.
Това е... лъжа.
Не беше ти убиецът в спомените ми!
Не съм ти казал, нали?
Мога да внедрявам нови спомени в хората.
Ти си Некст?!
Но изглежда, че спомена, който ти бях внедрил
се е разпаднал от най-малкото противоречие.
Това не е добре. - Т-Ти си стоял зад всичко?!
Няма смисъл от повече въпроси.
Понеже ще забравиш всичко това.
Ще ти дам този подарък още веднъж.
Лека нощ, Барнаби.
В непознат ъгъл на пепеливия град имах сюрреалистична мечта.
Започнах да мисля за смисъла на живота.
Но нищо не разбирах.
Себе си & мечтите & истината & нищо...
Въобще...
Питах се какво мога да направя в свят като този.
И почувствах, че усмихнатото ти лице може да ми покаже отговора.
Да ми даде възможност да бъда докосната от болката на светлината.
Да, това бе чувството.
В преследване на своите мимолетни мечти,
хората губят пътя към истината.
Само ти ме научи, че има светлина, която никога не затъмнява.
Искам да повярвам...
...че винаги ще делим миналото и бъдещето.
Привет! Аз съм Зайчето от "Тигър и Зайче",
който използва ел. четка за зъби!
Внимавайте, г-н Котецу!
Всичко е по негова вина...
Следващият път в "Тигър и Зайче":
#20 Изпълнен с любезност и хитрост.
До скоро!